Team Wild Animais Only Relesed On: www.Hounddawgs.org
CAMP MOTEGA INGEN LEIRGJESTER UTENFOR
5 ÅR FØR
- Er alt bra? - Ja, kjempebra.
Folkens! Gjett hva jeg fant.
Hva da?
En kulp!
- Skal vi svømme? - Jeg vil svømme.
Jeg kan knapt gå.
- Kom igjen, da. - Jeg står over.
- Kom, vi passer på deg. - Det blir gøy.
- Kom igjen.
Tok noen med håndkle? Skal jeg hente et piknikpledd?
Vi klarer oss. Kom igjen.
Hva er dette? Ild?
Vi er fremme.
Her? Så rart.
Hva foregår, folkens?
Jeg blir redd.
Fortell det, ellers drar jeg.
- Hva faen? - Du skal stå til rette, Talvinder.
For hva da?
For å være en ekkel merr.
Inn i ringen med deg.
Glem det.
Inn i den jævla ringen!
Jeg hadde vondt av deg.
Jeg åpnet meg for deg, slapp deg inn i min verden, -
- og du misbrukte det til å knulle typen min.
Jeg pleide å stole på folk, men det går ikke mer.
Og det er din feil.
- Og ikke det minste Peters? - Hold kjeft!
- Nei, du får ikke prate. - Peter pulte meg.
Jeg tvang ham ikke. Han ville det.
Så slutt å late som om du er offeret!
Nestemann?
Jeg har aldri likt deg.
Jeg stolte aldri på deg.
Og det er ikke fordi du er så fæl.
Det er fordi du er helt hul.
Hvem er du, Talvinder?
Kan du svare på det engang?
Jeg skulle sett det Susan så.
I virkelighetens verden ville jeg ikke kastet bort et sekund på deg.
Vi ville ikke vært venner engang.
Unnskyld.
Faen ta deg.
Jeg skal liksom stå her og prate om hvor fæl du er.
Men hvis noen burde stå til rette, er det meg, for det jeg gjorde var mye verre.
Jeg er så lei for det, Andi.
Virkelig.
Det er alt jeg har på hjertet.
Greit. Noah, kompis.
Din tur.
Hold kjeft!
- Hva driver du med? Opp med deg! - Hold kjeft!
Hold kjeft! Nå skal jeg lære deg litt folkeskikk.
Vekk!
Slutt!
Nei!
Talvinder!
Kom tilbake!
Det er ikke trygt!
Talvinder!
- Nei! - Herregud.
Hun er død.
Hun er død!
Tar vi henne med, blir det fengsel.
- Det blir ord mot ord. - Jeg kan ikke...
- Susan! - Peter. Beklager.
- Nei, nei! - Nei, nei!
Dawn!
Nei.
Stopp!
Noah.
Vent, Wren.
Hva vil skje nå?
Skal du gå inn i det huset og...
De er mordere, Judith!
Er Keira en morder, eller Mark? Hvem drepte han?
Hva med Renee eller Antoine eller kvinnen som søkte tilflukt hos oss?
- Hva med Gene? Hva med dem? - De kom i veien!
Talvinder var 20 år.
Tjue år gammel, Judith. Bare barnet.
De fem tok henne ut i skogen og slo inn skallen på henne.
Så lot de henne ligge der og råtne.
De var vennene hennes, og de drepte henne.
Og de ga en uskyldig mann skylden for det.
De andre...
De andre betyr ikke noe.
Keira lever.
Gi meg pistolen.
Hva med resten?
Slå deg løs.
Jeg var ute og gikk, og jeg...
VI LEVER SOM ÉN
Jeg hørte noe.
Jeg trodde det var Peter, men nei. Det var Mark.
Han hadde et rart ansiktsuttrykk, og jeg...
Jeg trodde jeg hadde opprørt ham fordi jeg dro for å finne Peter, og så...
Så begynte vi å gå, og da så jeg pistolen din.
Og...
Jeg innså...
At han hadde tenkt å...
Han skulle ta meg med ut i skogen for å skyte meg.
Nei, det ville Mark aldri gjort.
Mark skulle skyte meg, -
- og jeg vet ikke hvordan det skjedde, men det føltes som...
Det var min eneste sjanse.
Så jeg grep pistolen og sa:
"Slutt, Mark. Ikke kom nærmere."
Men han nærmet seg, og var truende, og jeg...
Jeg trakk av.
Så, så. Du trenger ikke si mer, Judith.
Vi forstår, alle sammen.
Nei, nei...
- Nei. Dette gir ingen mening, for faen. - Dawn.
Det gir ingen jævla mening.
Du ljuger. Dette er pisspreik.
- Du må roe... - Du er morderen, hva?
Ikke sant? Du sier alt dette for å få oss til å senke skuldrene.
Men jeg blir ikke sittende her og vente på å bli ditt neste offer.
Jeg vil forsvare meg.
Ta den.
Jeg vil ikke ha den.
Ta den.
Hun var fortsatt i sjokk da jeg fant henne. Fortsatt med pistolen i hende.
Jeg har så vondt for å tro at Judith kan skyte noen.
Selvforsvar.
Vel, jeg klarer ikke se for meg Mark
- som en iskald seriemorder. - Seriøst?
- Ja! - Jeg frøs nesten i hjel på grunn av ham.
Han dopet meg og låste meg ute.
Fordi han trodde du var morderen!
- Gjorde han? - Ja.
Eller sa han det fordi han ville kverke meg?
Kanskje du må åpne øynene og se...
Jeg gjør det, Peter! Og jeg tror ikke på det!
Kan noen høre etter et lite sekund uten å reagere?
Hvis det er Judith som dreper oss, så gjør hun det smart. Det er ikke umulig.
Jo visst. Judith?
Judith som river ut øyne og lager puré av Renee med snøscooteren?
Hva tror du, Keira?
Judith hadde nervøst sammenbrudd før hun kom hit.
Mark så en kvinne dø foran ham, -
- og det har helt åpenbart blitt for mye for ham de siste dagene.
- Han har nok PTSD. - Ja, fordi han ble skutt.
Han ble skutt, og det endret livet hans.
- Kanskje det klikket for ham, Dawn. - Judith ga oss pistolen.
Vi ba ikke om den, hun bare ga den fra seg.
Ville morderen gjort det?
5 ÅR FØR
Våken, Peter?
Ja.
I går...
Har det -
- faktisk skjedd?
Kanskje vi bare sov, liksom.
Eller kanskje jeg er fanget i et mareritt...
Klapp igjen, Noah!
Hvem er det?
Hvem tror du?
- Folk spør oss om hvor Talvinder er. - Hva sa du?
At hun dro på joggetur, og vi har ikke sett henne siden.
- Tror de deg? - Så langt.
Det ble sett bjørn her i forrige uke, på stien ved innsjøen.
Kanskje vi bør minne folk på det.
Talvinder spist av bjørn... Skal du si det?
Jeg kommer da med ideer!
Noe må vi si, Peter.
- Nei. - Jo, det gjør vi.
Hun jogget, og det var siste gang du så henne.
Men hun kommer aldri tilbake. Ok?
De ringer politiet. Og om noen så oss sammen, får vi livstid i fengsel.
Ro deg ned.
Fall til ro, nå.
Ikke be meg roe meg ned!
Du må roe deg ned, for faen!
- Ikke be meg om det! - Ro deg ned, Dawn!
- Og pust. - Noe må vi gjøre.
- Ikke sant? - Bare pust.
Dette er livet mitt nå.
Ja, Andi, dette er livet ditt nå.
Dette er livet mitt.
Alle de jævla livene våre.
Jeg kan ikke fatte at vi tror henne når ingen av oss så det.
Hun kunne gått inn og skutt alle sammen, men gjorde det stikk motsatte!
Hvor faen er kjæresten min?
Janice, bare bli her. Gene er... Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Herregud...
Vi må tilbake til huset.
- Ligg unna! - Du er i sjokk.
Jeg sa til Gene at dere er en kult!
Janice, vi trenger din hjelp.
Du kan få oss bort herfra.
Jeg har plass til én.
Hva om vi tapper litt bensin fra dere?
Jeg har plass til én, sa jeg.
- Keira bør få dra. - Vi må tilkalle hjelp.
- Keira kan ringe politiet fra deg, Janice. - Hvorfor får jeg dra?
Fordi du har hele livet foran deg, og jo før du kommer deg bort herfra
- i god behold... - Er vi ikke trygge nå som Mark er død?
Dawn burde dra.
Du er skadd og trenger behandling.
Du er en del av dette samfunnet. Dette er hjemmet vårt.
Dawn drar. Ferdig snakket.
Ta vare på dere selv, og ikke gå ut av huset før politiet er her.
Ok.
Lov meg det, Peter.
Jeg lover.
Gav du dem pistolen?
Jeg måtte.
Det var enten det, eller...
Vi sees igjen.
Det var bare snø som falt ned fra taket.
Jeg kan ikke bare sitte her. Jeg må gjøre noe.
Gå opp og pakk sakene, da.
Vi får nok ta med noen bager, så gjør dem klare.
Dette er til det beste for alle...
Mark er morderen.
Peter og Keira tror det.
Politiet også.
Så kan du og jeg forlate dette stedet, Wren. Alle de vonde minnene.
Og så kan vi leve i fred.
De har fått sin straff.
De har fått sin straff, om de så overlever.
Åpne ditt hjerte.
Jeg skal finne Dawn.
Så skal jeg drepe henne.
Så kommer jeg tilbake hit og dreper ham også.
Nei, nei, nei...
- Og hvis Keira kommer i veien... - Nei!
- Nei, du lovte. - Du elsker meg ikke.
Vær så snill, Wren! Det vet du at jeg gjør.
Nei.
Du elsker kun deg selv.
Hva vil du gjøre når du er tilbake?
Jeg savner å være sykepleier.
Du er en helbreder.
- Nei. - Jo, det er du.
Du...
Du holdt Noah i live.
Jeg drepte noen.
- Det var et uhell, Keira. - Nei.
Et uhell er Guds verk.
Det er noe vi ikke kan styre.
Jeg tabbet meg ut, og noen døde.
Vel, nå kan du gjøre det godt igjen.
Du kan dra tilbake -
- og redde liv.
Hva med deg?
Jeg skal gjøre som jeg burde gjort for fem år siden.
- Fengsel? - Ja.
Og Dawn også.
Keira, vennene mine og jeg fortjente alt som rammet oss.
- Peter. - Nei. Rettferdighet -
- er rettferdighet.
Jeg trodde jeg hadde funnet en som forsto meg.
En som elsket meg for den jeg er.
- Men jeg elsker deg! - Nei, det gjør du ikke.
Du sier det, men gjør det ikke. Du bare later som.
Hva er jeg? Hva betyr jeg for deg?
Alt.
- Alt? - Alt.
Vil du hjelpe meg?
Kan du drepe dem for meg?
- Vær så snill? - Nei, det er for sent.
Dawn er milevis av sted nå.
Det er for sent.
Jeg gjør det selv.
- Drar jeg nå, kan jeg ta dem igjen. - Nei!
Peter og Keira legger sammen to og to.
- Da skyter jeg begge. - Nei! Ikke Keira. Du sa...
Helvete, da!
Nå holder det med jævla Keira.
Keira er uskyldig! Du kan ikke drepe henne!
Jævla merr!
Hun betyr mer for deg enn jeg!
Nei!
Wren, ikke!
Ingen andre vil elske deg slik jeg elsket deg!
Du vil dø ensom fordi du er veik!
Feiging! Verdiløse jævla feiging!
Nei, Wren!
Du var aldri god nok for meg!
Nei!
- Du er så jævlig veik! - Nei! Jeg tar over...
Judith!
- Går det bra, Judith? - Judith, hva foregår der inne?
Judith har alltid vært sart.
Hun har virkelig holdt seg bra disse dagene, helt til hun drepte Mark.
Vil det gå bra med henne?
- Jeg tror det. Bare skrammer. - Jeg mente ikke fysisk.
- Vi må finne Marks lik. - Ja.
Vi må vite at han faktisk er død.
- Jeg er rimelig sikker. - Det holder ikke.
Du har rett. Vent her, så finner jeg ham.
- Nei, jeg blir med. - Nei, du blir her.
- Du kan ikke gå ut dit alene, Peter. - Vi kan ikke la Judith være alene her.
Når hjelpen kommer, må noen være her, og de må være våkne.
- Ta denne. - Nei.
Ta den.
Jeg kan ikke uroe meg for både deg og meg der ute. Ta pistolen.
Kom tilbake så snart du kan.
Det lover jeg.
Ikke lov noe du ikke kan holde.
Dette beholder jeg.
Lås døren bak meg.
Judith.
Sovnet jeg?
Nei, du besvimte.
Husker du ikke?
Det går bra.
Hør her. Jeg vet at alt dette har blitt i meste laget for deg.
Du er overveldet.
Det går bra nå. De kommer og henter oss.
Har jeg...
Har jeg skadet noen?
Nei.
Bare deg selv.
Hvor skulle Peter?
Hva?
Han skulle hente Marks lik.
Men ikke la deg oppskake.
Jeg går og vasker.
- Du burde hvile deg. - Jeg går til rommet mitt.
Det som er igjen av det.
Wren?
Hvor er du?
Wren?
Kom ut, Wren.
Hvis du dreper dem, så.
- Nei. - Drep dem!
Nei. - Drep dem.
Jeg kan ikke, Wren. Jeg kan ikke.
- Drep dem. - Nei, jeg vil ikke.
- Ikke tving meg til dette. - Drep dem.
- Nei. - Drep dem.
- Nei, nei, nei! - Gjør det, Judith!
- Ikke vær så jævla feig! - Nei, nei, nei!
Gjør det!
Judith.
Judith, dreper ikke du dem, gjør jeg det.
5 ÅR FØR
- Hvorfor stopper vi? - Det var islagt for en uke siden.
Kan vi bare... Kan vi kjøre gjennom?
Kødder du?
Vi må tilbake til hovedstien.
Der er det en bro. Jeg tror vi har nok bensin.
Du tror det? Så flott.
Få oss til helvete vekk herfra nå!
Janice! Janice!
Keira!
Hei.
Judith!
Judith, hvor er du?
Kom igjen! Bli hos meg, Keira!
Kom igjen...
"Bevisene mot meg er overveldende."
Jeg slipper aldri ut.
Ikke i live.
De fem...
De gav meg skylden.
Kjære mor, gi meg oppreisning. Gjør det som kreves.
Ødelegg dem for meg!
"Klem fra din lille 'wren'(=gjerdesmett), Owen."
Kom igjen. Du klarer deg.
La henne ikke dø fra meg.
Peter!
Hun lever.
Så vidt.
Peter.
Du må ta et valg.
En av dere får leve.
Den andre må dø.
Nei, til helvete med det.
Nei.
Hvorfor ikke?
Du har gjort det før.
5 ÅR FØR
Assyreren slo ned Som ulven mot fårene
Hans følge funklet I purpur og gull
Og spydenes skinn Var som stjerner over hav
Når blå nattebølger Slår inn mot Galilea
Men dødsengelen Strakte ut vingene mot slaget
Og blåste På fienders ansikt der han raget
Og de sovendes øyne Fikk brått dødens skjær
Og hjerter som en gang banket Stilnet så brått der
Hvordan vet jeg at du ikke bare dreper henne?
Fordi jeg ikke vil.
Og Antoine? Ville du drepe ham?
Eller Renee?
Eller Gene?
Hva med alle de andre? Hvorfor drepte du dem? Hvorfor i helvete?
JUDITH BERRY Familietilhørighet: MOR
Nok!
Det er deres skyld at de døde!
Du og de jævla vennene dine!
Dere drepte Talvinder.
Dere ga meg skylden!
Dere sendte meg i fengsel!
Dere drepte meg!
- Vent, Judith. - Slutt å kalle meg det!
Du er ikke Owen.
Nei... Owen er død.
Du er Judith.
Fikk du brevet?
Ja, det gjorde jeg.
Nei, nei, nei!
Peter.
Hva er dette?
Hør på meg, Judith. Vær så snill. Gi meg pistolen.
Vær så snill! Vi er i fare. Gi meg pistolen.
Nei!
Skyt det...
Wren! Wren, det holder!
Skyt! Skyt svinet midt mellom øynene!
Jeg kan ikke! Ikke tving meg! Løp!
Fem minutter.
Det er...
Det er alt som skulle til.
Det gikk fem minutter -
- fra det øyeblikket Owen hengte seg -
- til de fant ham dinglende i lakenet.
- Du... - Jeg er lei for det.
Jeg er så lei for det.
Kunne jeg ta det tilbake, så ville jeg.
Du skylder meg de fem minuttene.
Du skylder meg.
Vil du gjøre opp for deg?
Nå har du muligheten.
Jeg kan skyte Keira i hodet og ta beslutningen for deg.
Så kan du bare gå din vei.
Gå din vei, du.
Tilbake til livet ditt.
Eller la Keira gjøre det.
Det er opp til deg, Peter.
5 ÅR FØR
Hvorfor nekter du å dø, for faen?
Hvorfor nekter du å dø?
Dø, for faen!
Jay?
Går det bra med deg, Jay?
Hva står på?
MR. OG MRS. GILL
"Kjære Mr. og Mrs. Gill."
Jeg skriver for å fortelle dere at deres datter Talvinder er død.
Hun har vært død i fem år nå, -
- helt siden den natten jeg og vennene mine drepte henne -
- og begravde liket i skogen ved sommerleiren.
Det vennene mine og jeg gjorde den natten, var grusomt.
Og så gjorde vi nok en grusom ting få dager senere.
Vi ga Owen Turnbull skylden for udåden. Og han hengte seg...
På grunn av oss.
To dødsfall, og vi har skylden.
Vi er mordere.
Vi overbeviste oss selv om at det var en ulykke, men det var det ikke.
Vi planla ikke å drepe henne, men våre handlinger kostet Talvinder livet.
Det er på tide at mine venner og jeg får vår straff.
Det er på tide at Talvinder og Owen får oppreisningen de fortjener.
Det er på tide at jeg tar ansvar og gjør det som må gjøres.
"Vennlig hilsen Peter Burrow."
Hei.
Takk for at du kom.
Jeg skulle klemt deg, men...
Du gjør det rette.
Talvinders foreldre fortjener å få høre sannheten.
Jeg tenker så mye på Mark og Peter, og...
At de døde på grunn av meg.
Nei.
De døde på grunn av Judith.
Våre venner ble drept på grunn av Judith.
Ja...
Er du klar?
Ja.
Du kom tilbake til meg.
Klart jeg gjorde.
Jeg skal aldri gå fra deg igjen.
Vel, hva gjør vi med Dawn?
Hun slipper unna med det.
Foreløpig.
Men når hun slipper ut, -
- står vi klare.
Tekst: Nicolai Herzog